HERKULES
U početku, pre Kreacije, bila je tama.
Iz velike eksplozije je nastala... vatra haosa.
Haos se spojio sa Tamom...
i iz tog ujedinjenja stvoreni su elementi. Noć...
Dan... Materija... i Vazduh.
Onda je iz ove izmaglice Kosmosa...
došla Kutija, zlatna i sjajna. Pandorina Kutija.
Bila je ispunjena svim materijama, i dobrim i zlim... životom lično.
Iz delova ove kutije... planete i solarni sistemi su formirani.
Saturn ili Kronos... svet mističnih prstenova.
Ostali delovi su postali plamteće energije koje su dale oblik, Merkuru.
Ali, još jedan deo je dao rađanje Kolosu... Jupiter, Div Neba.
I tako su svetovi svemira bili stvoreni...
zajedno sa mesecima koji su ih pratili.
A, onda, Zemlja.
A, na Zemlji svuda beše život.
Ali, prva bića koja je izmaglica stvaranja nudila... nisu bili ljudi.
Bili su od superiorne materije, postalu su Bogovi.
Izabrali su Mesec za njihov dom. Tamo, da bi oslobodili i odlučili...
konačnu sudbinu čovečanstva... i sve što je živelo.
Pandorina kutija se slomila...
i zle sile su bile oslobođene.
Svet smrtnog čoveka se suočio sa časom odluke.
Pašće u uništenje... ili će preživeti.
Ovo je bio njihov trenutak istine.
Moraju se pokazati dostojnim svega što su im Bogovi dali.
Zlo je mračno i jako. I možda skale sudbine... nisu još u punom balansu.
Šta bih mogao da uradim da izjednačim obe strane borbe, Atina?
Ako ne želiš da povećaš moć svih ljudi...
zašto ne povećaš moć samo jednog... tako da se može boriti za sve ostale?
A sada...
čovek koji je jači i inteligentniji od svih drugih ljudi.
Heroj... sa telom skovanim u pećnici 1,000 Sunca...
Telo koje može izdržati svaki rad i svaku bol...
praktično nepobediv. Napravljen od najčistije energije: Svetlost.
Spusti se na Zemlju, Svetlo. Kao ljudsko biće.
I preporodi tvoju moćnu energiju... u telu novorođenog čoveka.
Teba u Bronzano Doba. 4000 godina od sada... kraljevska palata.
Herkules, novorođeni sin Amfitriona, Kralja Tebe...
i njegove kraljice, Alkmene. On će biti Zevsov Heroj.
Čak i kad je heroj rođen... zle sile rade u Tebi.
Komandante. Sveti Mač je ukraden iz Hrama Hera.
Stražari su ubijeni. -Gnusno.
Odmah ću oglasiti alarm i narediću da se vrata zaključaju.
Jesi li obavestio još nekoga? -Vi ste vrhovni komandant. -Dobro.
Teba će ti se odužiti. Ovako.
Šteta Što nisi video da je sve bilo isplanirano. Princezo!
Sada kada je moj čovek ukrao mač... možemo sprovesti naš plan.
Neka vojnici misle da je kralj napao hram.
Oni će te pratiti i bićeš gospodar Tebe... i velikim delom Grčke.
Ubiće kralja i kraljicu veceras...
i njihovog sina, novorođenog princa. Malog Herkulesa.
Za tebe i tvog oca, Kralj Minos od Tire...
mač koji zaustavlja vatru. A za mene...
tron od Tebe.
Zli pobunenjici su napali kraljevsku stražu...
i uskoro, Teba postade tragično bojno polje.
Lojalisti su ubijeni, a kruna odbačena.
Eto, Valkes. Sada je Teba tvoja. -Veličanstveno.
A sin? -Ostavio sam to zadovoljstvo za tebe.
Zbogom, mali kralju. Nikada nećeš nositi krunu na glavi.
Sostratos. -Da? -Beba!
Gde je kraljev sin? Gde je Herkules? -Ne znam. Mislio sam... -Valkes.
Jedna od sobarica je pobegla sa detetom.
Neko je video kako se uputila ka tajnom izlazu. -Uhvati je!
Mama. -Ubij ga!
Ne muči se.
Nema potrebe. Reka će se otarasiti deteta za nas.
Vratimo se u Tebu, naš posao je završen.
I tako je novorođena beba, jadni mali Princ Herkules...
odjedrio na reci, milju za miljom...
plutajući sam.
Vrati to nazad u reku.
U redu.
Ali, Zevse, stavio si ga pored brzaka, na sigurno.
Nisi rekla gde da ga vratim. Samo si rekla, "u reku".
Zevs je pametan. On se meša zbog njegovog Božanskog Sina.
Ali, na meni je da uspostavim balans.
Jadni mališan. Ostavljen pored reke. -Odakle je? Nema gradova u blizini.
Možda su bogovi čuli moje molitve i poslali nam nedostižnu bebu.
Biće kao naš sopstveni sin.
U kosmičkoj šahovskoj igri između bogova, ovo je bio još jedan potez...
ka konačnom sukobu između dobra i zla.
A sada, među ljudima, gde se vreme žuri...
tvoj heroj raste, a njegova snaga se povećava. Koju si mu ti dao, Zevse.
Tvoje ruke poseduju Zevsovu moc. -Znam, oče.
Ali ne znam zašto. Mora postojati neka svrha.
Kad vreme dođe... bogovi će ti reći zašto.
Završimo sa sečom drveća i odnesimo ih kući.
Vreme je za ručak. -Mogu poseći ovu šumu pre no što stigneš kući.
U redu, ali požuri.
Herkulese?
Jesi li to ti?
Oče!
Tako završavaju svi tvoji heroji: kao zvezde.
Pitam se, koliko sazvežđa će biti pre nego što zaustaviš Herkulesa?
Neka te to ne brine, draga. Imam dosta pratilaca koji se spremaju...
da napadnu šampiona svih ljudi.
Dedale!
Otelotvorenje znanja, razuma i radoznalosti...
veliki genije otkrića, gospodar nauke. Ja, Kralj Minos od Tere...
pozivam te...
da zakoračiš u vreme i prostor. Stvoren iz Haosa.
Treba mi tvoja pomoć. -Minos, kada si me zvao da pomognem, to znači...
da si hteo da služiš bogovima. Šta Hera želi ovaj put?
Moramo eliminisati Herkulesa.
Jednog dana, Minos, moraćeš da biraš između bogova i nauke.
Znaš mene. Ja sam posvećen nauci.
Ja ne verujem u bogove. Ali učiniti im malu uslugu neće škoditi, zar ne?
Problem je Herkules. Taj miljenik bogova mora biti sprečen.
I ovo je moje rešenje za Herkulesa.
Malo rešenje za tako veliki problem.
Veličina, kao vreme i prostor, je relativna.
Relativna kao i atmosferska stanja, zar ne?
I zagrevajući zemljinu atmosferu, porašće veliki, ogroman, masivan...
Zastrašujuć. On je programiran da uništi Herkulesa.
I svakoga ko mu se nađe na putu.
Naravno. Idi, moj mali metalni prijatelju...
Ispuni svoju sudbinu. Pretvori se u Džinovskog uništitelja kakav i jesi.
Idi, ubij, moja smrtonosna igračko.
Herkulese!
Tvoja majka je u opasnosti! Dođi! -Šta?!
Majko!
Reci mi šta se dogodilo, molim te.
Zbogom, majko.
Šta to radiš? To je tvoja kuća.
Nemam više kuću, ili porodicu.
Neću imati mira dok ne nađem razlog za sve ovo.
Zašto sam jači od drugih ljudi?
Zašto moja snaga donosi toliko tuge u mojoj glavi?
Gde ćeš ići?
U Tir, da nađem svoju sreću. Kralj održava igre...
da bi našao najboljeg ratnika za neku važnu misiju.
Taj čovek je drugačiji od ostalih. Ima neverovatnu snagu. Ko je on?
Ne znam, samo je došao i prošao sve testove. Iznenađujuće.
Još uvek postoje kočije, Vaše veličanstvo.
To je veoma težak test, Dorkon. Možda i previše težak... zar nije?
Ali morate biti potpuno sigurni, Vaše veličanstvo.
Dobro. Neka počnu!
Izgleda da je pobedio. -Uskoro ćemo videti, Vaše Veličanstvo.
Uz vaše dopuštenje, još uvek postoje rvači.
Mladi i hrabri ratnice. Ti si pobednik u ovim igrama.
Staviću tvoju moćnu snagu u dobre svrhe. -Kako?
Otpratićeš moju ćerku Kasiopeju do Atine.
Ovo nije lak zadatak. Grčka je ispunjena zlom i pljačkama.
Kažu da ovi demoni dolaze iz Tire, crnog ostrva...
i da su to stvorenja zlog kralja Minosa...
i njegove uklete opake ćerke, Adriane.
Odvešću vašu ćerku do Atine, gdine.
Samo malo, Vaše Veličanstvo. Moramo biti oprezni. Veoma oprezni.
Kako to misliš? -Ovaj čovek je pravi sampion, da...
ali kako da budemo sigurni da nije deo tih zlih sila koje ste pomenuli?
Ne možemo biti sigurni. -Dopustite mi, Vaše Veličanstvo. Možemo.
Možemo ga staviti na test, na svetom mestu, gde ni jedno zlo ne može ući.
Svete štale Kibele... gde je 1.000 božanskih konja čuvano.
A test? -Jednostavan:
Da očisti štale do sutra ujutru. -Oče, to je nemoguće.
Te štale nisu čišćene godinama. To je nemoguć zadatak.
Smatraš li se dostojnim ovog testa, Herkulese?
Dođite u zoru, visočanstvo, i videćete.
Znači, već si se predao, Herkulese. Mesec je skoro pao, a ti sediš.
lzgleda da je Dorkon bio u pravu. -Misliš? -Ne.
Ali znam da niko ne bi mogao proći ovaj test. Čak ni ti.
To je nemoguć zadatak. Zato ga je Dorkon predložio. On je ljubomoran.
Zašto nosiš taj veo, Kasiopeja? -Obećana sam Dajominu od Atine.
Ali je proročanstvo reklo da se mogu udati za prvog koji mi vidi lice,
nakon što mi prođe 18 leta. Tako sam od tada nosila ovaj veo.
Šteta što te niko ne može videti.
Čuo sam da si prelepa. -Gledaj svoja posla.
Kao to kako ćeš objasniti tvoje neuspehe. -Ne tako brzo.
Prihvatam stvari onakve kakve jesu jer znam šta ću uraditi. -Stvarno?
Ako sumnjaš, napravimo dogovor. Ako uspem...
ti ćeš skloniti taj veo. -Ne, ne mogu to da uradim.
I sama si rekla, niko ne može proći test.
Da li prihvataš?
U redu, onda. Skinuću moj veo, ali samo za tebe, ako uspeš.
Ali ako omaneš, Herkulese, izbaciću te iz Tira.
Sada imam razlog da požurim. Idemo do reke. Hajde.
Do reke? Zašto?
Rečeno mi je da očistim štalu, ali ne i kako. Idemo do reke. Hajde.
Ne razumem. -Tamo. Vidiš li reku? Odradiće posao za mene.
Uradio sam šta sam obećao. Sada je na tebe red.
Vaše Visočanstvo, ovde.
Baš kako je Hera rekla.
Nosite princezu do mog broda.
Držaćemo ga tako dok... ne otplovimo do mora.
A onda ćemo nahraniti ajkule sa njim.
Jadni Herkules. Osuđen da umre zato što se zaljubio.
Nije mrtav. Samo sam ga ošamutio.
Kasiopeja je obećana Herinom sinu.
Da nisam udario Herkulesa mojom munjom...
učinila bi nešto gore. -Ali, da li je grešno biti zaljubljen? Imati srce?
Ako nije mrtav, uskoro će biti. -Ne potcenjuj ga.
Zna kako da vodi brigu o sebi.
7 dana i 7 noći je plivao... ovaj šampion od čoveka.
Plivao je kroz nemirne vode... i plivao kroz džinovske talase.
Povređuješ me. Pusti me! -Ko ste vi?
Ko si ti? Ovo je moje ostrvo, a ti si uljez.
Moje ime je Herkules. -Znam.
Ja znam sve. -Zašto ste onda pitali? -Da testiram tvoju iskrenost.
Dođi.
Gde? -U moj zamak, gde ću ti dati prenoćište i hranu.
Kao što mi je boginja Atina rekla.
Zaista imaš jak apetit, mladiću. Evo, malo vina.
Treba mi pomoć, veštice. Hoćeš li mi pomoći? -Pomogla bih, ako mogu.
Tvoji neprijatelji su i moji neprijatelji.
Kralj Minos i njegova zla ćerka Adriana ostaviše me ovde...
i ukradoše mi jedinu stvar s kojom bih ti pomogla. -Šta?
Amajlija koju mi je Atina dala. To je naša jedina nada.
To nam je jedini način da napustimo ovo ostrvo.
Znači, izgubljeni smo? Zarobljeni ovde? Ne mogu da verujem.
Postoji drugi način, ali je previše rizičan.
Kako? Reci mi! -Smiri se.
Postoji način...
ali, prvo i najvažnije... -Šta to radiš?
Trebaju mi 10 kapi tvoje moćne krvi u zamenu za ono što ću ti reci.
Ako želiš opet da vidiš svoju draganu.
Ko si ti? -Ja sam Kirka, čarobnica.
Eno ga tamo... sa 90 gradova i Atlantida, glavni grad.
Sada je sve spremno.
Kad se sedmi mesec uzdigne, podarićemo žrtvu boginji Heri...
koja stoji na našoj strani.
A ta žrtva ćeš biti ti.
Ovo je RAJSKI VRT. Zašto bi čarobnica kao ti živela ovde? -Rekla sam ti...
Pokušala sam da prkosim zlu Kralja Minosa sa mojom magijom.
Ali njegova zla moć je bila prejaka, tako da me je pobedio.
Tako sam prognana iz Tira i prebačena ovde.
Onda sam pošla da te spasim, jer me je Atina naterala.
Da ti pomognem da prođes kroz svoju sudbu i da te savetujem šta da radiš.
Onda mi reci. -Treba nam amajlija da nas prebaci gde god poželimo...
čak i do Tira. -Ali, rekla si da je ukradena.
Da, i bacili su je tamo gde niko ne može da je uzme...
osim nekoga poput tebe. Ali, moraćeš prevazići najteže prepreke.
Uzmi ono.
Taj štit i taj mač će te zaštititi od opasnosti koje leže ispred.
Kirka je prevarila Herkulesa da joj pomogne da povrati njen talisman.
On je u obavezi da uradi to.
Ako to uradi, Kirka će se vratiti nazad u Tir...
i ovog puta sa Herkulesom. Znaš kakav je nered napravila zadnji put.
Moram ih zaustaviti... Moramo ih zaustaviti, Dedal.
Moja mala kreacija će to srediti.
Moj troglavi metalni monstrum će spaliti Kirku i Herkulesa u plamenu.
Još jedan mehanički monstrum? -A zašto da ne, Minose?
Onaj zadnji nije radio kako treba.
Ovaj pljuje kosmičke zrake smrtonosnih vatri.
Znaš li šta to znači? -Kosmički zraci?
To znači da... Herkules i Kirka će biti dezintegrisani,
ništa neće ostati od njih.
Mogu li da vidim kako raste još malo?
To bi mi mnogo značilo. Molim vas?
Hidra. Troglava aždaja koja čuva kapije Pakla.
Štit! Reflektuj zrake ka njemu!
Uništi ga njegovim zracima. Podigni štit!
Tamo, beskonačne stepenice će nas voditi u sam centar zemlje.
Prati me, ako hoćeš da stigneš do Tira.
Na zelenom ostrvu Tir, u njegovoj prestonici Atlantidi,
Kasijopeja beznadežno čeka noć njenog žrtvovanja.
U međuvremenu, Herkules i čarobnica Kirka,
prošli su dugu koja će ih voditi do kapije Pakla.
Pa? Gde ćemo sada ići? -Tamo, unutar Planine Lobanja.
Da, to je Hram Večnosti. To je centar Pakla. Tamo je moja amajlija.
Herkulese, moraš mi je povratiti. -Kako ćemo doći dotle? -Veruj mi.
To je Karon, čamdžija reke Stiks. On će nas prevesti.
Tamo, Herkulese, ispod Ruke Sudbine...
je Duša Sveta. To je drevno seme svega što postoji.
Unutra je moja amajlija.
Nemoj da te zavarava izgled.
Deluje jednostavno, ali je samo ti možeš uzeti... ako budeš prošao test.
Kakav test? Duša je neupadljiva, zaštićena barijerom.
Trostruka barijera magije, kao ona oko Tira...
i koja drži sve podalje od duše. Ispruži tvoju ruku i videćeš.
Kako? -Probaj ponovo, Herkulese. Ali budi spreman na strašan test.
Drži čvrsto i jako, Herkulese.
Sada dolazi hladnoća. Nakon Vreline Duše, Superiorni Mraz...
poslednja prepreka.
Odupiri se. Samo ti to možeš. Možeš učiniti da barijera nestane.
Talisman. Uzmi ga sad. Uzmi ga brzo.
lmam ga.
Talisman. Sada mogu da dođem do Ostrva Tir.
Samo trenutak. -Daj mi ga.
Ja sam održao svoju reč, sada mi ti moraš dokazati da ne lažeš.
Jesi li spremna da me vodiš do Kasijopeje?
Ne mogu te odvesti do Tira, čak ni sa talismanom.
Magija Kralja Minosa i Adrijane ometaju moje moći.
Prokleta bila! -Stani, molim te. Preklinjem te.
Daj mi ga, Herkulese. U suprotnom će biti zauvek izgubljeno.
Molim te.
Možeš li me barem dovesti blizu Tira?
To mogu. Predaj mi taj talisman.
Tvorcu Svetla, poseditelju ključeva i vatrenog daha...
i svetleće duše, počuj me. Bože Carstva, rukovodiocu planeta...
najviši od svih bogova, Bože neba i zemlje.
Dovedi me što je moguće blize do Tira! Sada.
Još jedan od tvojih trikova, veštice.
Ovo mi ne liči na Ostrvo Tir. Ovo mi ne izgleda kao to mesto.
Da. Ali ćeš ovde imati najdragoceniji dar od svih...
Prometejova krilata kočija. -Ali, krilati konji su izgubljeni.
Sa tvojom snagom ćeš naći način da ponovo polete...
ali prvo, moraš ih osvojiti od Ksenodama... Kralja Afrike.
Nadam se da nisam prešao toliki put za badava, Kirka.
Pre par godina, obećao si mi Prometejove kočije...
ako otvorim kanal u ovom suvom koritu zemlje.
Dobićeš ih ako mi ispuniš želju. Ali kako ćeš to uraditi?
Samo čekaj i videćeš.
Moja sama snaga neće uspeti. Možeš li nekako da mi pomogneš?
O, Boginjo koja stvori šarm za svaku čast...
ti koja si neuništiva, tajna, neustrašiva...
ti koja jednim pogledom možeš oterati izmaglicu i tamu.
Ti, Boginjo, koja pomera kosmos sa udarcima svojih krila.
Daj Herkulesu veličinu i težinu koju traži.
Rasti, Herkulese.
I tako, uz pomoć bogova, Herkules i čarobnica stvoriše velike kontinente,
odvojivši Evropu od Afrike.
Dao si previše tvom šampionu i čarobnici, Zevse.
Morali su teško da rade za sve što su zaslužili.
Ali koristili su magiju, magiju koja pripada nama. -Dosta, Hera.
Obe strane su jednake. Pobednik će pobediti sopstvenom snagom.
I mislim da je došlo vreme nevolja za Herkulesa i Kirku.
Zato što ću, u ime balansa, podariti Kirki mali poklon.
Poklon od Afrodite, boginje ljubavi.
Ali, vrlo dobro znaš da se čarobnica ne sme zaljubiti.
Pustimo da oni odluče o tome.
Tamo je kočija. Ali treba nam nešto da zameni magične konje.
Jesi li smislio nešto?
Treba mi konopac vezan oko ovog kamena, čarobnice.
Sad, veži drugu stranu konopa za kočiju.
Hvala ti, čarobnice. Bila si mi od velike pomoći.
Sada se naši putevi razilaze. -Idem u Tir sa tobom.
Kako to? Nisi valjda zabrinuta za Kasiopejinu bezbednost?
U pravu si, nisam. Ali sam zabrinuta za tvoju, Herkulese.
Jesi li apsolutno sigurna da želiš da pođeš? -Biću veoma korisna.
Čak ni tvoja velika snaga naće mnogo značiti protiv Minosa i Adrijane.
Dobro. Hajde.
Zašto je konop pukao? Šta se desilo sa tvojim moćima?
Naterao si me da se zaljubim. A kada se to desi čarobnici,
ona gubi sve svoje moći. To je zakon Afrodite.
Ja, zavodnica muških srca, sam zavedena.
Nema veze, tu smo. Pogledaj.
Obuci malu princezu.
Draga Kasijopeja, pročišćena sedmim mesecom,
slatka i poslušna, zahvaljujući Crnom Lotusu...
u ovome, noć je spremna za tvoje žrtvovanje.
Herkules i Kirka su konačno stigli na odredište... zeleno ostrvo Tir.
Ovo je najdalje što idem.
Ta pećina će te odvesti direktno u centar palate Kralja Minosa,
kroz njegov podzemni lavirint. Tamo ćeš naći Kasijopeju, ali požuri.
Sedmi mesec je visoko na nebu i žrtva će uskoro biti prineta.
Sada sve zavisi od tvoje neverovatne snage, Herkulese.
Pođi sa mnom, Kirka. -Ovo je tvoja sudbina. Moraš ići sam.
Herkulese!
Kirka.
Sada moraš misliti na Kasijopeju.
Ona je žena izabrana za tebe od samih bogova.
Moraš pobediti zbog nje, a i da daš budućnost tvom svetu.
A i za mene, takođe.
Minos!
Herkules je ušao u moj lavirint, u Tiru.
U zamci je. Nema čarobnice da mu pomogne. Imam planove za njega.
Dedale, uspeli smo. Zaslužio si odmor.
Možeš se vratiti u Haos, iznad vremena i prostora.
Na dalje mogu i sam. I Dedale...
Obećavam ti, sledeći put kad te pozovem biće to za konačni obračun.
Ne zbog nauke u službi bogova... već nauke da se eliminišu bogovi.
Samo tada ću se vratiti.
Nauka u ime nauke.
Herkules je pao duboko u tamnicama Atlantide.
Kasijopeja je uzeta da bi doživela tragičan kraj.
Kralj Minosov opaki plan će uskoro biti ispunjen.
Da li će zlo nadjačati dobro?
Bogovi su nemoćni ove noći... u zemlji Tir.
Kasijopeja je spremna za žrtvovanje, Oče.
Velika igra se bliži kraju. Hera je pobedila.
Nije se moglo odvijati drugačije. -Jadna Kirka, nikad nije razumela...
da je njeno traljavo veštičarenje prouzrokovalo haos.
Čista magija savršenog znanja, nauka, je nedorečivo.
Apsolutni diktator svemirskih sila.
Ako sam joj rekao jednom, rekao sam joj hiljadu puta:
kreacija koja je došla iz haosa, je okružena haosom i završiće se u nj'.
Ali dok smo mi ovde, moramo imati savršeni red.
Ovde u Tiru... mi smo eliminisali sve emocije...
svaku nadu, svaku sumnju. Ne postoji neizvesnost.
Gde sam to stao? Herkules.
Sada kada je Herkules u našoj moći, moramo ga dobro iskoristiti.
Upotrebi svoje čarolije na njemu. Tvoj je.
Ako se opire, upotrebi Crni Lotus. Brže je.
Iz tvoje unije biće rođena rasa vrhunskih šampiona...
koji će pregaziti zemlju. -Ne boj se. Ubediću ga.
Ne sumnjam u to, draga moja.
Sad je na tebe red, moja voljena device.
Tvoj mladoženja jedva čeka da ti smiri strasti.
Minos misli da te da za mene...
i nije mogao izabrati bolje.
Crni Lotus. Njegov nektar otupljuje um...
i budi čula.
Pij. Pij, heroju moj...
da bi povećao 1000 zadovoljstva koje ću ti pružiti.
Gde je Kasijopeja? -Ona će se uskoro pretvoriti u pepeo.
Zaustavite ga! Nemojte ga ubiti, ali ne dopustite da vam pobegne!
Idi, blokiraj ga.
Otvori.
Odvedi me do Kasijopeje, odmah. -Prati me.
Ovo je feniks, vatrena ptica.
Konačno u mojoj moći. -Zarobio si feniksa?
I ovde je, u vulkanu? Da, draga, u vulkanu...
sa neviđenom energijom, koja je koncentrisana ovde...
posvećena slavi Tira. To je izvor moje snage.
Kao što se feniks ponovo rađa iz pepela...
tako se i moja snaga ponovo rađa svakog leta sedme ravnodnevnice
kada mu nudim devičansku mladu. Ove noći, Kasijopeja...
postaćeš mlada feniksa.
Spustićeš se u more vatre u zlatnoj školjci i postati totalna energija.
Ali, to je mač...-Da. Sveti mač od Tebe.
Adrijana ga je ukrala za mene iz Herinog hrama, pre 20 godina.
To je mač koji drži ključ moje moći.
Napravili su ga drevni tvorci oružja
od delova zvezde koja je pala sa neba.
Mala, izgubljena zvezda koja je imala moć da kontroliše vatru.
Iznad ove tačke, feniks se ne može uzdići.
Ja, Kralj Minos od Tira, kontrolišem vatrenu pticu.
Prisilio sam je da se ugnezdi ovde u mom vulkanu.
Početak i kraj svake energije u koju ćeš ti sada upasti.
Kasijopeja, zapovedam ti. Uđi.
Reci im da otvore ta vrata. Reci im, odmah.
Stražari, ubijte ga!
Konačno si pao! -Prokleta bila!
Ti...
Previše se oslanjaš na svoju snagu, heroju moj.
Izgledaš mišićavo, ali si izuzetno agilan, zar ne?
Herkulese, dole sam!
Imam drugu sudbu za tebe, Herkulese.
Šteta što se mora ovako završiti.
Ne diraj taj mač. Oslobodićeš feniksa!
Vulkan će eruptirati!
Ovaj mač napravljen od Zevsa se ne plaši ničega!
Herkulese, požuri. -Kasijopeja!
Herkulese, požuri.
Vulkan je eruptirao.
Stani. Ti si pobedio, ali ona je mrtva.
Ovamo!
Feniks je oslobođen od zla koje ga je držalo u zatočeništvu.
Njegova vatra sada može služiti svemiru. -Svet nema čega da se plaši.
A ni ja, s tobom u mojim rukama. -Poljubi me, Herkulese. -Čekaj.
Jesi li stvarno Kasijopeja?
Ili Adriaana u novom obliku? Ili Kirka preporođena?
Ja sam svaka i nijedna od njih. Ja sam ona koja te istinski voli.